Korvpallur Priit Tomson palli põõsasse visata ei kavatse
Tumedate lopsakate lokkide lehvides ja hoogsalt palli põrgatades teda üle väljaku sööstmas enam ei näe, kuid vise tabab korvi endise täpsusega ja medalivõidud jätkuvad. See mees on homme 75. sünnipäeva tähistav korvpallur Priit Tomson.
![„Ei jookse me enam midagi, jah. Pigem kulgeme,“ naerab paljude arvates Eesti kõigi aegade parim korvpallur Priit Tomson, kui kaks korda nädalas Kadaka spordihallis toimuvaid veteranide korvpallitreeninguid kirjeldab.](https://images.delfi.ee/media-api-image-cropper/v1/513b00f0-bca1-11eb-a285-2fa61391e983.jpg?noup&w=1200&h=711&fx=0.5&fy=0.5&ch=0.8679&cw=1&cx=0&cy=0.0804&r=16:9)
“Ei jookse me enam midagi, jah. Pigem kulgeme,” naerab paljude arvates Eesti kõigi aegade parim korvpallur, kui kaks korda nädalas Kadaka spordihallis toimuvaid veteranide korvpallitreeninguid kirjeldab.
Kuid omal ajal, 1960–1970 oli Tomson NSVLi ja Eesti koondises, Kalevis ning Harju KEKi võistkonnas mees, kes läbi murdis ja kombinatsioone korvidega lõpetas. Teda on iseloomustatud kui ääretult rahulikku ja enesekindlat mängijat, kes võinuks vabalt ka NBAs mängida, kui selleks toona võimalus oleks olnud.
“Ta ei teinud väljakul ühtegi üleliigset liigutust. Samal ajal kui teised uhasid ringi, et palli saada või kellelegi sööta, siis temal oli nagu kolmas silm, mis kõike nägi ja juhtis,” meenutab Tomsoni mängu Kadaka spordihalli administraator ning samuti endine tippkorvpallur Erika Eluri.