EKSIMISE ERI NR 4 | Paki telefon metsa minnes ära, soovitab häirekeskuse spetsialist
![Metsa eksinute otsinguteks võetakse appi ka koerad](https://images.delfi.ee/media-api-image-cropper/v1/6b5af9e0-c3ea-11eb-801e-d9bb17086a8e.jpg?noup&w=1200&h=711&ch=0.8094&cw=1&cx=0&cy=0.0207&r=16:9)
Maaleht jätkab käsitlusi metsarahva seenemetsa eksimise teemal. Toome mitmetes veebilugudes välja erinevaid õpetusi, kuidas metsa eksimist vältida ja mida peale hakata juhul, kui olete ikkagi ära eksinud.
Eksimise sarja põhilugu pealkirjaga "Mis juhtunud on? Metsarahvas läheb seenele ja eksib lootusetult ära" on leitav siit.
Eksimise praktiline pool, mälestused ja kogemused pealkirjaga „Maalehe lugejate 14 uskumatut ja usutavat metsa eksimise lugu” on leitav siit.
Nüüd jagavad Maalehe lugejaile jagavad oma mõtteid kaks kogenud häirekeskuse töötajat.
Häirekeskuse Lääne keskuse logistik Maret Kommer:
„Metsa eksinu üheks olulisimaks abivahendiks on telefon. See võiks olla pakendatud veekindlalt ja peaks asuma vööpiirkonnast kõrgemal.
Külmade ilmadega tühjeneb aku kiiremini, seega tuleks hoida telefoni soojas. Ära kuluta akut ebavajalikele kõnedele, sest hädaolukorras läheb sul telefoni rohkem vaja.
Nutitelefoni olemasolu korral on hea, kui oled lasknud enne metsa minekut õpetada, kuidas oma telefoniga määrata asukoha koordinaate. Eksimise korral saaksid näiteks koheselt GoogleMaps rakendusega vaadata oma asukoha koordinaadid ja need häirekeskusele edastada.
Kui eksinu otsingutel kasutatakse kopterit, on oluline teada, et õhust on inimest lagendikul kergem märgata. Võimalusel tuleks end nähtavaks-kuuldavaks teha (lõke, taskulamp, vile jne). Kui otsijaid pole kuuldeulatuses, tuleks sooja hoidmiseks võimalusel kasutada termokilet, hõbedane pool keha poole. Kui on kuulda lähenemas kopterit, eemalda kile.
Minu varasemad kogemused ütlevad, et abi on sellest, kui inimene rahulikult kuulab ja vaatleb. Uuri, kas eemal on näha elektriliine. Need kulgevad alajaamade ja hoonete vahel. Liiniga paralleelselt kulgedes võid jõuda alajaama juurde, millel on alati nimi või tähistus. Kui oled sellisesse kohta jõudnud, kus on alajaam, anna sellest numbrile 112 teada ja jää paigale. Alajaamad on nime järgi häirekeskuse kaardilt leitavad ja see lihtsustab abi saatmist kindlasse kohta. Sama tuleb teha ka siis, kui jõuad mingi talu juurde välja.
Ümbrust uurides võid eemal märgata näiteks sidemaste või torne. Mastid on häirekeskuse jaoks kindlad pidepunktid, kuhu abi saab saata.
Kuula helisid. Vaikselt kuulamisel võid märgata kaugeid helisid, mida ärritunud olekus rahmeldades tähele ei pane. Helideks võivad olla tehase helid, autode müra teedel, sügiskünnil töötava traktori hääl või taludest kostuv koerte haukumine. Liigu helide suunas, tehes iga natukese aja tagant peatusi ja kuula uuesti, et mitte helidest kaugemale liikuda.
Kui eksinuna jõuad metsasihile, siis ära lahku sellelt, vaid liigu piki sihti. Metsasihid viivad välja kas tee või põlluni.”
„Telefoni puhul on oluline säästa akut. Tuleb muud funktsioonid välja lülitada ja hoida oma telefonliin vaba, et häirekeskus ja otsijad saaksid võimalusel tagasi helistada.
Kuna täpsem positsioneerimine ei pruugi kas telefonist, maastikust või mõnest muust põhjusest tulenevalt häirekeskusele koordinaate edastada, on hea osata neid ise telefonist vaadata. Androidi puhul rakendus Minu Asukoht ja Apple’i seadmes Kompass. Soovitame õpetada seda ka nutitelefoni kasutavatele eakamatele sugulastele.
Igas olukorras pole lahenduseks suuremahulised otsingud, aga abi peab olema õigeaegne. Seega: hädaabikõne tuleb teha piisavalt kiiresti, et olukord üle pea ei kasvaks. Väga palju abi on eksimise korral tähelepanelikkusest ja oskusest orienteeruda.
Kuulamine ja vaatlemine on olulised. Näiteks on võimalik kasutada metsast väljajõudmiseks metsasihte, elektriliine, orinteeruda päikese liikumise suuna järgi või kasutada kompassi, nutitelefoni, koordinaate. Võimalusel kuulata, ehk kuuled möödasõitvaid autosid. See viitab, et läheduses peab olema maantee. Kui on kuulda koerte haukumist või muud müra, siis ilmselt on läheduses majad.
Kui helistaja ise ei ole koos eksinuga, peaks edastama häirekeskusele võimalikult palju infot isiku võimaliku liikumissuuna, telefoninumbri ja tervisliku seisundi kohta ning ja paluma eksinul telefoniliin vaba hoida. Kui minnakse koos seltskonnaga metsa, aga keegi eksib siiski ära, kasutage eksinule suunamärgi andmiseks auto signaali (kui läksite autoga). Oluline on abivajajast õigeaegselt teada anda.”
Täpsemad õpetussõnad, kuidas teha numbrile 112 sellist hädaabikõnet, et eksinu ka kiirelt üles leitaks, on kättesaadavad siit.